Jag vet,... Jag är helt enkelt slutkörd.
Ingenjörsmötet drog över med ungefär två och en halv timme,
så självklart missade jag mitt flyg,
men som tur var kunde jag boka om till samma dag.
Förresten, vet du vad?
Francis ringde, och ...
dom vill publicera min uppsats.
Jag vet. Jag vet.
Du, vi får fira när jag kommer hem.
Men hördu - jag måste gå nu, älskling.
Tala om för flickorna att jag har en liten sak till dom.
Ge dom en puss från mig. Okej, älskar dig också. Hejdå.
Ursäkta mig.
Var vänlig och placera bagaget, och era skor på bordet.
Jaha. Jag?
Och era skor.
Den är bara till min dotter.
Får jag be er att följa med mig.
Jag förstår inte. Det är bara en nalle.
Den här vägen.
Hallå, vänta. Kan ni vara snäll och ge tillbaka mina skor? Ursäkta mig?
Vad är det som händer? Får jag inte ha med en leksak?
Nej vetni, nu får ni svara mig, ni tvä.
Jag är amerikansk medborgare.
Oroa er inte, doktor Sinclair.
Vänta lite nu. Det var en annan person som tittade i mitt pass. Inte ni.
- Hur vet ni mitt namn? - Er bagagelapp.
Å, det här är fantastiskt. Det är ju ...
Tack för att du kom.
På telefon lät du desperat.
Den sista månaden har jag följt ledtrådar, som ...
... antyder att din far fortfarande lever.
Och? Vad fick du fram?
Jag insåg att det var en bluff.
Min far dödades av Irena Derenko, 1979.
Men någon försökte få mig att tro något annat.
Nån aning om vem som kan ha utfört denna genomtänkta konspiration?
Arvin Sloane.
En av hans kollegor erkände.
Vilka tänkbara motiv skulle han ha ...
Att få mig att stjäla något dom ville ha.
Jag menar ... kom igen Jack, måste jag verkligen förklara vad det här handlar om?
Sloane har inte förändrats.
Och han är fortfarande ute efter samma saker.
Det finns mer, pappa.
Vaughn var inte den ende som vilseleddes av Sloane.
Kontraktet -
mordet som skulle utföras på mig...
Jag har sett kontoutdragen.
Betalningarna som gjordes till mördaren.
Det var inte mamma.
Det var Sloane.
Han låg bakom det. Han ville att du skulle döda henne.
Ledsen, Pappa.
Vi borde informera byrån. Chase...
Nej.
Jag tar hand om alltihop.
Vad är det ni vill?
Tala bara om vad ni vill.
Välkommen, professor Sinclair.
Vad handlar det här om, Jack?
Du kan inte ana
hur det kändes
att se kvinnan, vars liv jag en gång delade, i ansiktet
och att, med en enda kula,
avsluta det livet.
Jag gick igenom alla möjligheter. Varför?
Vad var skälet till att få mig att tro
att enda sättet att rädda min dotters liv var att döda hennes mor?
Då slog det mig
vad som kunde få dig att gå så långt.
Det var för Sydney.
Du trodde du skulle kunna slå in en kil
mellan mig och min dotter.
Jag gjorde det inte.
Jag hade inget att göra med Irinas död.
Ge mig ett gott skäl att inte göra med dig som jag gjorde med min fru.
Jack,
det här stämmer inte.
Tänk på det.
Även om jag skulle lyckas undergräva ditt förhållande till Sydney -
vilket, med tanke på vår överenskommelse,
går stick i stäv med mina intressen -
till och med då, med alla människor i Sydneys liv -
Vaughn, Nadia, vem som helst -
tror du verkligen hon skulle vända sig till mig.
Jack, jag gjorde inte det här.
Någon försöker sätta dit mig.
Vem är ni?
Era frågor kommer att besvaras med tiden.
Det är ...
vad jag har,
vad vi kan göra tillsammans, som betyder något.
För flera år sedan var jag i arméns ingenjörstrupper.
Dom ville att jag skulle studera en viss text.
Dom här sidorna nedtecknades för över 500 år sedan
av en genial man
som förutsåg vetenskapliga principer
århundraden före sin tid.
Ni är galen.
Inte alls.
Prototyper av hans ritningar
har redan tillverkats.
Har dykt upp över hela världen.
Jag har samlat på dom dom senaste 35 åren.
Jag förstår inte. Vad har jag ...
Jag har följt er karriär, doktor Sinclair.
Alltsedan Stanford-universitetet.
Jag behöver er sakkunskap.
Vill ni att jag ska tillverka en 500 år gammal maskin?
Okej.
Hör på mig.
Jag vet att ...
alla har en övertygelse,
och saker som vi väldigt gärna vill ha, som vi önskar var sanna, och verkliga.
Men dom här beskrivningarna ... är bara teoretiska.
Dom har absolut ingen bas i fysisk verklighet.
När ni en gång inser ...
när ni en gång tror ...
kommer det att ändra allt för er.
Och om jag inte samarbetar?
Det kommer ni att göra.
Tror du på Sloane?
Tills motsatsen bevisats, ja.
Tills motsatsen bevisats? Hörde du inte vad jag sa?
Vad i helvete sa Sloane till er?
I det här landet, agent Vaughn, så ligger faktiskt bevisbördan
i att visa skuld, inte oskuld.
Roberts ... han sitter i arrest.
Han sa att Sloane låg bakom attackerna,
att han arbetade för Sloane.
Vill du sammanföra dom?
Anta att han identifierar Sloane, när dom är ansikte mot ansikte -
skulle vilja se honom förneka det.
Då får du ditt bevis.
Roberts, mannen du snart ska träffa är din förre arbetsgivare, Arvin Sloane.
Det enda vi behöver från dig, är en positiv identifikation.
- Nå? - Höh.
Vad betyder det?
Alltså, snubben där är han - typ.
Är det han eller inte?
Alltså... ja, det är han, men ändå inte.
Fattar ni?
- Så det är inte han, men... - men nästan han.
Häftigt.
Dom är inte ens särskilt lika, men...
Å, det här är ju läskigt.
Jag skulle säga att båda skämmer mig.
Nu när jag förklarats oskyldig av er informatör,
föreslår jag att ni tar reda på vad han egentligen vet.
Jag finns på mitt kontor.
Jag antar att det fortfarande är mitt?
Bara för att Roberts inte kände igen honom,
behöver det inte betyda att Sloane inte är inblandad.
Finns det några problem?
Ja, det gör det faktiskt.
Ni saknar en viktig komponent.
Gör jag?
En transformatorspole.
Som stabiliserar reaktorinneslutningen.
Ja, just det.
Jo, vi hoppas att vi har fått tag på spolen nu.
Nå, då vet ni att utan den,
kan inte en så här stor apparat stå emot den kraft den själv genererar.
Maggie ...
jag anlitade dig för att du oräkneliga gånger visat dig kapabel
att improvisera fram lösningar, när andra misslyckats.
Jag tackar för ert visade förtroende,
men till och med jag har min begränsning.
Jag förstår.
Motivera henne.
Jag vill tro dig,
men det går inte ihop.
Varför någon skulle sätta dit dig,
och söka efter precis samma saker som du tidigare har sökt efter.
Så du tror att jag återtagit mitt sökande efter Rambaldi?
Har du det?
Nadia, jag gav dig ett löfte.
Jag gav upp min tidigare besatthet, för din skull.
Du, jag vet att jag gett dig skäl att tvivla på mig.
Jag vet att jag har betett mig som en galning,
men det som hände i Siena, älskling...
det kommer inte att hända igen.
Jag lovar.
Det han begär är kanske inte möjligt, inte ens med komponenten.
Var snäll och lyssna på mig. Jag ber er.
Som ni vet, finns det indikationer på att någon
aktivt har utfört brott i mitt namn.
Målet är enkelt - hitta mannen. Grip honom.
Om han ens existerar.
Det är antagandet vi arbetar med.
Vår bästa ledtråd hittills är Roberts. Hur står vi med honom?
Roberts har blivit förhörd.
Han vet ytterst lite om organisationen där han arbetade.
Men, vi kan fortfarande använda honom. Han vet man tar kontakt med dom.
Vi ger Roberts spolen, och sätter honom i spel.
Han genomför en utväxling.
Vi spårar spolen tillbaka till "Arvin Klon".
Ledsen, men det är det vi kallat honom.
Ja, och "Marvin Sloane" - "Rolling Sloanes".
Men ... uppenbarligen ... lika respektlöst.
Har Roberts gått med på att samarbeta?
Vi kan säkert övertala honom att se på saken på vårt sätt.
Ursäkta mig, förlåt,
men allt vi vet är att spolen är en nyckelkomponent i Rambaldis ritning.
Rambaldi.
Vilket betyder, enligt villkoren för er benådning, herr Sloane,
så måste ni avsäga er allt som rör Rambaldi.
Ni måste lämna det här rummet.
Marshall, den här aktionen går ut på att bevisa min oskuld.
Sydney, Marcus - prata med Roberts.
Hjälp honom förstå att det är i hans intresse att arbeta med oss. Genast.
Tror ni att jag ska spela dubbelspel med Sloane?
- Han är inte Sloane. - Vem han nu är.
Om man håller ett bete framför den mannen, förlorar man handen.
Ledsen, men jag gör det inte.
Låt oss vara tydliga.
Du spelar vårt spel, eller också tillbringar du resten av livet i fängelse.
Jag är säkrare i fängelset. Lita på mig.
Vi garanterar åtalseftergift.
Brott mot rikets säkerhet, noteringar hos Europol, parkeringsböter ...
vad som helst, allt försvinner.
Och vi förflyttar dig till säker ort.
Säker ort?
Vardå, typ Mars?
Du får fullt skydd från CIA. Du har vårt ord.
Hör här, jag har träffat den mannen två gånger.
Jag gör upp med hans andreman. En som heter Carter.
Om du bara funderar på att spåra dom, så vet dom.
Linjen är inte avlyssnad.
Snälla, nej! Nej ...
- Jag lägger på. - Nej, låt det ringa.
Vad vill du jag ska göra, lämna ett meddelande?
Vi får inte en sån här chans igen.
- Det är Roberts. - Var har du hållit hus?
Hej på dig själv, Carter.
Det är inte artigt att försvinna, herr Roberts.
Ja, öh ... det hettade till lite grann,
så jag måste ligga lågt ett tag.
Ligga lågt...
Saker ligger, som när man lägger en bok nånstans.
En person ljuger.
Å, okej.
Men, hör du, ska vi inte ses?
Du kan ge mig några grammatiklektioner,
så kan jag ge dig spolen som du letat efter.
Har du spolen?
Jag tittar på den just nu.
Men med tanke på den betydande risk jag tagit för att skaffa fram den,
så gick priset just upp.
- Hur mycket? - 750.
Plus en neutral mötesplats.
Plus, inga fler grammatiklektioner.
- En neutral mötesplats? - Ja, just det.
Eller så försvinner jag igen, och jag tar med mig din glitterpryl.
Ring tillbaka om en halvtimme. Jag ordnar en mötesplats.
Det kanske inte verkar så,
men detta kan vara ditt livs lyckligaste dag.
Det är bäst att ni håller mig om ryggen.
- Mötet blir av. - Var?
I morgon. Runt hörnet. 15:00.
47...
45...
Han är oskyldig.
Kanske.
Jag är säker, Sydney.
Jag hoppas du har rätt.
Gör du?
Okej, en korrigering till, mina damer,
så är jag inkopplad på hotellets säkerhetssystem.
Perfekt.
Mycket bra, Nadia och Sydney.
Alla system igång. Klart att rocka.
Går till platsen.
Uppfattat, Dixon. Vi ser dig på skärmen.
Det här stället är kanon. Vi måste gifta oss här.
Men du har ju inte ens friat än.
Det vet inte dom.
Vi kan säga att vi funderar på det,
och få en gratis trerättersmeny.
Ursäkta, kan ni ge mig korrekt tid?
Tid för mig att dra härifrån.
Titta bara på klockan, och tala om hur mycket den är.
Fem i tre.
När Carter kommer hit, så går vi in och arresterar honom.
Du har inget att vara orolig för.
Det är tydligt att du inte känner honom.
Hej. En "Rum Cannonball".
Lite för tidigt för dom tunga grejorna,
tycker du inte det?
Nej, det gör jag inte.
I själva verket, ta två. En till varje hand.
Någon närmar sig.
Känner jag dig?
Jag är bara här för att kolla dig.
Försäkra mig om att du inte bär vapen.
Sitt kvar, Sydney. Se vad som händer.
- Okej. Kom med mig. - Stop där...
Planen var att vi skulle träffas här.
Ändrade planer. Vi gör detta i takvåningen.
Visa mig.
Alla team, omgruppera för att täcka takvåningen.
Går till varuhissen.
Sydney, vi behöver avlyssna Roberts.
Uppfattat.
Du har stake, du. Lura Carter sådär?
Hallå där! Ni glömde den här i baren.
Tack.
Kommer Carter själv, eller skickade han nån?
Å nej, nej. Han vill göra detta mellan fyra ögon.
Följer efter dom upp.
Det är nåt som inte stämmer. Han är här - klonen.
Dom kommer att klippa kabeln.
På väg ner till källaren nu.
Roberts är död.
Och spolen är borta.
Jag måste prata med dig.
Jag såg honom på hotellet.
Det var bara en kort stund, men jag förstår vad Roberts pratade om.
Mannen, bedragaren ...
allt hos honom, Sloane.
Hans kläder, hans hållning,
sättet han såg på mig - på samma sätt som du ser på mig.
Och vilket sätt är det?
Vi kan säga att det är lika besvärande.
Uppriktigt sagt är jag förvånad att du inte fattat det tidigare.
Vad för nåt?
Du läste rapporten. Operationen, hisskablarna.
- Moskva, fyra år sen. - Just det.
Jag gav Sark ett uppdrag med liknande strategi
för att befria herr Karpachev från ett föremål som jag behövde.
Varför skulle nån ge sig ut för att vara du?
Det verkar vara mer än så.
Den här mannen ... hans strategi, hans uppträdande,
likheten i allt som rör Rambaldi.
Tror du att han faktiskt tror att han är du?
... kanske Marshall hade rätt,
Jag kanske skulle avsäga mig all vidare inblandning.
Nej, du måste fortsätta.
Faktiskt, så kanske du måste gå djupare.
Spolarna, handskriften, din känsla för strategi.
Om du har rätt, så har han tillgång till allt -
CIA-register, dina psykologirapporter, uppdragsanalyser ...
Du kanske är den ende som kan göra det - förutse hans nästa drag.
Ber du mig att återgå till Rambaldi?
Gud hjälpe oss.
Ja.
Identitet bekräftad.
Jag hade fel om din far. Jag är ledsen.
Jag vet att det varit svårt att jobba med Sloane, att lita på honom.
Det är ingen ursäkt.
Nej - du gör ditt jobb -
du behöver inte be om ursäkt.
Tack för att du säger så, men
att be honom gå tillbaka till det som orsakade så många problem.
Vad menar du?
Chase biföll min begäran att forska i Rambaldi...
Menar du allvar?
Han är därinne med Dixon nu.
Sydney...
- Vad är det? Jag trodde... - Du vet inte vad jag såg.
Förra året när min far och jag åkte tillbaka till Siena -
ju närmare vi kom att finna föremålet han ville ha,
desto mer började han förändras.
Jag såg hur han gled iväg från sig själv.
Hans passion, och desperation att känna Rambaldi
tog helt över honom.
Han blev en annan människa.
Hans ögon blev galna, förlorade.
Efter det ville jag inte vara i närheten av honom.
Enda skälet till att jag gick med på att komma tillbaka för att börja hos A.P.O.
var att han lovade, att den sidan av hans liv var slut.
Jag vet vad han håller på med.
Mannen vi letar efter försöker att konstruera en energikälla -
i princip kan den bäst beskrivas som ett mycket kraftigt batteri.
- Varifrån tas kraften? - Det vet vi inte.
Så det var därför han behövde transformatorspolen.
Det är riktigt, men för att kunna använda den,
behövs en ingenjör, som är specialist på kärnfysik -
en avancerad kunskap om kvantelektrodynamik.
Sådana finns bara en handfull i hela världen.
Tror du en av dom arbetar med vår måltavla?
Ja, men inte av eget val.
Dr. Margaret Sinclair försvann förra veckan i Krakow.
Vi kan förutsätta att det inte är en tillfällighet.
Kan det här batteriet redan vara klart?
Det är inte troligt.
Det finns andra viktiga komponenter, som xantium 242.
Hur vet vi att dom inte redan har det?
Jag tog kontakt med en av mina före detta kollegor på Sicilien.
En som handlar med olagliga kemikalier.
Igår beställde uppenbarligen Arvin Sloane
på en ej tidigare skådad kvantitet xantium.
Jag bad honom vänligt att vänta med leveransen,
att jag skulle hämta det personligen.
- Någon annan kan göra detta. - Nej, det är min kontakt.
Då borde du ha en medhjälpare. Jag följer med dig.
Nadia, det är ett möte. Jag behöver ingen hjälp.
Hördu, älskling,
jag vet vad som oroar dig.
Rambaldi.
Du behöver inte vara orolig. Jag klarar mig.
Jag tror du begär för mycket av dig själv.
Jag har visat dig, alla. Jag behöver inte ...
DSR [Avdelningen för Speciell Forskning] var en sluten omgivning.
Du stod under bevakning. Det fanns begränsningar.
Den enda begränsningen som var nödvändig när jag var vid BSR var du.
När jag studerade dom där handskrifterna -
det enda mina tankar ständigt återvände till - var till dig.
Jag omgavs av symboler för alla dom saker jag en gång trodde på,
och allt kändes meningslöst.
Att ha en dotter,
att känna dig,
betyder mer för mig än allt annat.
Nu och i framtiden.
Och Siena?
Jag kan inte ändra det du bevittnade i Siena.
Men jag kan försäkra dig, att mannen du såg där inte längre existerar.
Jag är ledsen, Nadia.
För vad?
Att ha mig som far framkallar starka känslor, som jag har har tvingat på dig.
Säg inte så.
Jag vill inte förlora dig igen.
Då måste jag veta att du litar på mig.
Med tanke på att hon inte gillar att springa på en våt bana,
så är den där märren något av ett långskott.
Herr Sloane.
Det var länge sen ... det vill säga, i egen hög person.
Ja, jag har varit tvungen till vissa försiktighetsåtgärder den sista tiden.
Har ni paketet?
Ja. Naturligtvis.
Det finns en fråga, som jag väldigt länge velat ställa till er.
Och nu när ni är här...
Ja? Vad är frågan?
Den där organisationen, OMNIFAM, som ni grundade,
för att föda världens hungriga och fattiga...
vad handlade det egentligen om?
Vad fanns det egentligen i maten som ni skickade till dom där utarmade nationerna?
Ignacio.
Jag vet att ni höll på med genetiska experiment.
Ignacio, faktum är att någon på svarta marknaden utger sig för att vara jag.
Och att denne någon
gjorde alla tidigare beställningar på xantium 242 hos er.
Herr Sloane, han...
han följde alla era protokoll.
Jag visste inte. Jag svär.
Ignacio, jag tänker inte skada dig.
Men du måste tala om exakt var
den där sändningen var tänkt att skickas.
Marshall, vårt team åker till Santiago.
Dra igång satellitövervakning. 15:00, tingsrätten i Barrera Montin.
Uppfattat. Jag sätter igång.
Weiss, se till att jeten är startklar.
Samordna ett möte på plats i landet med Sloane klockan 12:00.
12:00? Jack, det är jag. Du kan säga lunchtid.
Gör det bara!
Ska Sloane ingå i den taktiska styrkan?
Med tanke på vilka vi har att göra med,
och vårt behov av information om Rambaldi -
ändå tänker du ta med mannen själv.
Det är en sak att släppa in Sloane i DSR,
men om bedragaren har satt ihop Rambaldiapparaten
och Sloane hamnar framför den, vilken säkerhet har vi...
Det är jag som fattar besluten här, Marcus.
Tycker du det är konstigt att jag ifrågasätter Sloanes motiv?
Vad mig anbelangar, så är Sloanes motiv irrelevanta i den här svåra situationen.
Om han kan hjälpa oss att hämta in bedragaren, så tycker jag
att Sloane får göra det han behöver göra.
Res till Santiago.
Nu avslutar vi det här.
Herr Sloane, sändningen har kommit.
Bra.
Möt dom vid lastkajen.
Set till att det hanteras korrekt.
Jag hämtar doktor Sinclair. Vi träffas på labbet.
Outrigger, har du visuell kontakt?
Hittills har jag räknat till sju fiender.
Letar fortfarande efter gisslan.
Xantiumet har anlänt.
Ni kan börja monteringen genast.
Jag kunde ha jobbat mer effektivt, om ni inte hade förstört mina händer.
Jag litar på att ni kommer på något annat sätt.
Jag kan se doktor Sinclair. Nordvästra sidan, nivå 2.
Hangaren är i markplan, östra sidan.
Förstått.
Okej, vi delar på oss.
Det ena teamet hämtar gisslan, det andra säkrar labbet.
Jag följer med Sloane.
Jag tänkte föreslå det själv.
Konstigt, eller hur?
Vad då?
Alla dessa år som vi arbetat ihop,
och detta är första gången som jag varit med dig i strid.
I nära samarbete.
Alfa-teamet, ni är nära målet. Ta nästa till vänster.
Var försiktig med era vapen. Dom har Sinclair.
Den är låst.
Håll undan.
Ge mig din radio.
Carter, ändrade planer.
Säkra apparaten från hangaren, och möt mig vid sidoentrén.
-- AVKODAR -- J*
-- AVKODAR -- JA*
Vad är detta?
Det här tar för lång tid.
Om detta var din anläggning, vad skulle då lösenordet vara?
J-A ...
Försök med "JACQUELYN".
J-A-C-Q-U-E-L-Y-N.
Borde jag veta vem det är?
- Jag apterar sprängladdningarna. - Nej.
Nej, det är inte nödvändigt.
Vi kan plocka isär den.
Nej. Sloane.
Sydney, vi måste tänka på dess värde.
Jag bryr mig inte.
Phoenix, vi är avskurna. Dom har doktor Sinclair.
Du måste genskjuta dom.
Var?
Nordvästra korridoren, på väg mot dig.
Gå.
Jag är på väg.
Herr Sloane.
Jag trodde vi skulle mötas vid sidoentrén.
Goddag.
Stanna hos henne.
Vem är mannen som misskrediterar mig?
- Det är Arvin Sloane. - Jag är Arvin Sloane.
Vet du vad det här är, som ni gör?
Vad i helvete vill du ha?
Förstår du vad ni håller på med här, och varför?
... han sa till mig ... herr Sloane ...
Hör på mig.
Tvinga mig inte att en gång till berätta vem jag är.
Din dåre.
Han sa till mig ...
Han sa att jag kunde leva för evigt.
NEJ!
Är det vad du tror det handlar om? Odödlighet?
Du svalde ryktet, din enkelspåriga dilettant!
Ett mysterium.
Den verkliga hemligheten med dessa skapelser kommer alltid
att döljas för er, dom ovärdiga!
Nadia.
Allt är över.
Allt är över, raring.
Transcript: RaceMan - Synchro: Travis Översatt av stefner